Så I det? Han sejlede bare derud. Han sejlede bare derud.
Frygteligt. Han må have kørt med 130 km/t.
– Vi må tilkalde en ambulance. – Se bilen.
Du kørte med 150 km/t Han passerede, som om vi stod stille.
– Sådan en galning. – Vi går derned. Kom.
– Vi går derned. Bliv i bilen. – Forsigtig, Russell. Husk helbredet.
Han sejlede bare derud.
Pas på.
– Der er ingen i bilen. – Hvad mener du?
Der er han.
Der kan man se. Han lever stadig.
– Er han såret? – Skal vi tilkalde en ambulance?
Hvordan kunne han overleve? Du sejlede derud.
Jeg er ikke læge, men jeg er tandlæge.
– Tror du, at du er ilde tilredt? – Laver han fis?
– Vi får dig på hospitalet. – Så går jeg i stumper og stykker.
Sikke en handel. Der er masser af gysser.
350.000.
Kan I høre, hvad jeg siger? 350.000.
I parken. I Rosita. Rosita Beach State Park.
Syd for Dago i Santa Rosita.
De ligger i en kasse begravet under ...
Begravet under det store W. I skal nok få øje på det.
Under et stort W.
I kan ikke overse det. Et stort W.
Og de har ligget der i 15 år.
Vi må hellere flytte ham.
Hør her. Jeg forærer jer dem.
Lad dem ikke narre jer.
De var mine, og jeg har betalt for hver en øre. Hører I?
Men tag jer i agt for panserne.
De elendige pansere er alle vegne. Over det hele.
Kør ned, og grav dem op. Grav det hele op.
Og så kan I forkæle jer selv og gå på gaden som en konge.
Tilbage til den gamle bydel. Se fyrene og damerne.
Damerne siger et stort goddag til gamle Smiler.
Gode, gamle Smiler.
Alles ven. Alles ...
– Tante Belle. Det var ikke meningen. – Tag det roligt.
Vil du ikke nok sige, at det ikke betyder noget?
Vil du ikke nok? Du skal sige det. Sig, at det ikke betyder noget.
– For guds skyld, så sig det dog. – Det betyder intet.
Han er død. Det er ikke løgn.
– Springer han op igen, skrider jeg. – Sikken tur, han fik.
Nogen bør dække ham til.
– Jeg har kun en trøje. – Jeg har et tæppe i bilen.
– Gav hans ord mening? – Han talte i vildelse.
Det må være politiet. Skal vi nævne det, han talte om?
Sig intet. Så bliver vi her hele dagen.
– Vi skal til Vegas. – Jeg skal til Yuma med møbler.
Vi er på vores anden bryllupsrejse.
Min kone venter med sin mor. Vi skal til Lake Mead.
Godt. Vi siger ikke et ord. Så kommer vi væk.
Er du betjent?
Ja!
– Hvornår skete det? – For cirka fem minutter siden.
– Var der vidner? – Han overhalede mig i et sving ...
– Var der nogen, der så det? – Han overhalede mig og sejlede ud.
Hvem kom først ned til ham?
Var han død? Var han allerede død?
Var han død, da du kom herned, spurgte jeg.
Stort set.
Var han stadig i live? Sagde han noget?
– Sagde han noget, før han døde? – Om hvad?
Hvad mener du med dét? Sagde han noget eller ej?
Han talte i vildelse.
– Han sagde noget, der var lidt ... – Flovt.
– Hvad? Spyt nu ud. – Han troede, han var hans tante.
– Tante Belle. – Han må have haft en tante Belle.
Okay!
– Havde han et sidste budskab? – Han talte uklart.
– Det var uklart. Må vi godt køre? – Et øjeblik.
– Jeg skal bede om navn og nummer. – Vi ved ikke, hvor vi skal bo.
Vi skal til Las Vegas, og ved ikke, hvor længe vi bliver her.
Jeg skal altså køre møbler til Yuma.
Vi prøvede at hjælpe ham. Lad os nu komme væk.
Vi har vores egne liv og har ikke engang spist morgenmad.
Jeg skal alligevel bede om dit navn.
Vent.
– Mig? Hvorfor det? – Hvis nu retslægen har spørgsmål.
J. Russell Finch fra Fresno. Jeg kan kontaktes via mit kontor.
– Hvor ligger kontoret? – Pacific Edible Seaweed.
I Fresno. Ring til mig via min sekretær.
– Ambulancen er på vej. Er han død? – Ja.
– Flyt bilerne. De står i svinget. – Vi får nok ikke mere ud af dem.
Tak, mine herrer.
Det var en uventet drejning.
De bliver ikke glade i Santa Rosita. Culpepper vil skrige op.
– Historien skal passe. – Hvilken historie?
Han vågnede, kørte bil, standsede og spiste morgenmad.
Han gik på wc og klatrede ud. Skulle vi være gået med ind?
Han sejlede bare derud.
Hvis vi skal klatre mere, så ryger jeg også derned.
– Hvad skete der, Melville? – Vi kunne ikke gøre noget. Kom.
Nå?
– Det var frygteligt. – Jeg har kvalme.
– Rolig, skat. Det kan ske. – Hvad er det for en indstilling?
Det sker kun, fordi landet vrimler med folk, der siger "det kan ske."
– Det er derfor, det sker. – Bliv nu ikke hysterisk.
Vi skal have styr på det. Du kan ikke styre det.
Og ved du, hvad halvhjernerne i Sacramento gør?
De sidder med fødderne på bordet og malker 15 mio. mennesker ...
Undskyld, at jeg afbryder, men jeg vil sige noget.
– Hvad er der? – Jeg kigger på noget.
– Vend dig om, Benjy. Sid stille. – Alle er ude efter det.
Nå? Hvad vil du så gøre nu?
Fortæl mig alt, hvad han sagde. Ordret. Alt skal med.
Tror du, at han virkelig mente det?
Jeg ved ikke med de andre, Monica.
Nogle af dem tror på det. Som de to. Ikke kigge!
Jeg ved, hvor det er. Et stort W. En vindmølle eller et vandfald.
– Bare det ikke er et vandfald. – Tænk på noget, der begynder med W.
Vandtank? Vimpel? Hvor? Jeg må finde ud af hvor.
Lægen sagde, at Russell skal holde sig i ro i to uger.
Derfor kørte vi. Du skulle have sagt det til politiet.
– Hvad har politiet med det at gøre? – De var efter ham, mor.
– De kørte så hurtigt. – Ja! Han kørte jo for stærkt.
– Jeg tænker på Russells tilstand. – Hans økonomiske tilstand.
Ved du, hvorfor din mand brød sammen, Emeline?
Han satsede 40.000 dollars, hvoraf 15.000 var mine –
– på et firma, der laver tang om til mad!
Ingen kan lide det, og det koster over 4 dollar per dåse. Hvad så?
De fleste kan lide det. Jeg prøver at holde udgifterne nede.
Ja, den er god. Du fór ud af kontoret og stod på gaden og råbte.
– Mor! – Klap dog i, Emeline! Og dig med!
Måske narrede han jer. Han kan have været en spøgefugl.
Monica, altså ...
Hvem laver gas med fremmede, når alle éns knogler er brækket?
– Vagttårn! – Nej.
Væg! Valnøddetræ.
– Valnødder. I poser. – Nej!
– Hvorfor den sneglefart? Fart på! – Alle kan se, hvad vi gør.
– Prøv bare. Hvad har vi at miste? – Han er ikke så god til at køre bil.
Kører I fra bassemanden?
– Hvorfor sagtner vi farten? – Vi kan ikke køre fra dem sådan.
Jeg har kvalme.
Hvad laver tumpen i lastbilen?
Hvad laver han?
Han er løbet tør. Fint.
– Hvad er der sket? – Motorproblemer?
– Kørte du tør? – Bøjede udstødningsrøret?
Nej, det var bare et af mine dæk.
Jeg tænkte ... Pokkers. Ja, jeg prøvede at ... Øv!
– Jeg tror, at vi begår en stor fejl. – Jeg er helt enig.
– Det er tåbeligt at køre sådan her. – Ja, vi kommer ingen vegne.
– Lad os tale fornuftigt om det. – Jeg er enig.
– Vi løser det som begavede folk. – Ja, det gør vi.
Så får ingen et forspring. Det er rimeligt.
– Bilerne skal væk fra svinget. – Der er god plads derovre.
– Vi ses derhenne. – Derhenne.
Det er drabsafdelingen.
Santa Rositas politistation. Jeg stiller om til efterforskerne.
Mathews her. Nej, politichef. Chefen er lidt sent på den.
– Jeg får eftersidning. Hvem er det? – Crockett Countys politi.
Det er der, Smiler er. Gertie. Stil om. Hent lidt kaffe, snut.
Det er Culpepper. Er der gennembrud? Hvad er der los?
Jeg har desværre dårlige nyt. Grogan har stillet træskoene.
– Hvad? – Han kørte galt for 20 min. siden.
Han forsøgte at stikke af.
Hvordan skete det? Hvor skete det?
På vej 39. 29 km øst for Danby, 14 km vest for Valley Center.
– Var der vidner? – Nogen prøvede at hjælpe.
– Døde han straks? – Jeg kan finde ud af det.
Gør det. Find ud af, hvad de sagde. Tak for det.
Fed start på dagen.
Jeg har ventet i 15 år på at løse en vigtig sag, og så ...
Pyt med det, chef. Jeg henter den til dig.
Han gjorde det igen.
Skriv hans nummer ned! Skriv nummeret ned!
En stor flyttebil. En rød Volkswagen.
– Det er dem. – Anmeld det.
2162, 2158 her. Alle fire har parkeret i grøften.
De står bare og snakker. Skifter.
Lad ambulancen køre, Sammy. Og hold radiokontakt.
– Pengene er begravet i en park. – Under et stort W.
– Hvad er et stort W? – Vi sender telegram, når vi ved det.
Det er kun muligt, at han talte sandt.
Hvis det er sandt, befinder vi os næsten 321 km væk.
Jeg foreslår, at vi diskret kører derhen med forsvarlig hastighed.
Vi bliver indenfor synsvidde.
Så graver vi pengene op, hvis de er der.
– Hvis vi finder dem, deler vi dem. – Han har fat i noget.
– Vi bør gå til politiet. – Bare rolig. Hun er med os.
Hvordan deler vi rimeligt over?
Vi ankom i fire biler. Vi deler i fire andele.
Fire andele? Hvad ævler du om?
Skal I tre få en fjerdedel hver, mens Benjy og jeg deler én?
– Hvad er du ude på? – Det er fint.
– Selvfølgelig siger du det. – Men vi bliver snydt.
350.000 dollars divideret med 4. Det er 87.500 dollars.
Så I tre får 87.500 dollar. Benjy og jeg deler.
– Vi var fem dernede. Fem andele. – Han har ret.
Jeg går gerne med til fem andele. Det kan vi tale om. Fem andele.
– En femtedel bliver 70.000. – 70.000 dask? Hold da op.
Ved du, hvor mange flyttelæs, det giver?
– Du glemmer én ting. – Netop. Hvilken ting?
– Vi kan tælle! Vi var otte! – Hun har ret.
– Vi to er tilfredse med ... – To ottendedele, ikke en fjerdedel?
Øjeblik. Vi går lige tilbage i tiden.
Enten en fjerdedel per bil eller en femtedel per mand.
– Bare fordi den gamle sæk ... – Hvor vover du?
Det her er helt utroligt.
Husker du Smiler Grogan? Han tilbragte natten her.
Han stak af i morges og kørte herop. Her kørte han så galt og døde.
Men før han døde, fik han hjælp af nogle folk.
De er gået i stå her og snakker. Jeg tror, at de skændes om noget.
Betjente fra Crockett County overvåger dem.
Vi giver andele til alle og for alt.
Vi er otte. Det er otte andele.
Fire biler. Det er fire andele. Så har vi tolv andele.
Vi var fem, der gik ned til vraget. Det er fem dele. Så har vi sytten.
Så tilføjes antallet af personer i hver bil.
3 til jer, 2 til jer og os og 1 til dig. Så har vi 25 andele.
350.000 divideret med 25 bliver 14.000 dollar per andel.
I får tre andele, fordi I er tre, 1 for bilen, 1, fordi du gik ned –
– og 3, fordi I var tre i bilen. Det bliver 8 andele. 112.000 dollars.
Det dækker alt. Også kvinders frigørelse.
Øjeblik. Én andel for en person, Én, fordi jeg gik derned –
– én for lastbilen og én for at sidde i lastbilen.
Men uanset hvordan man regner, får jeg ikke så meget som alle andre.
Jeg forklarer det lige igen. Deres gruppe får 112.000.
De dér får 97.000. Vi får 84.000.
Og du får 56.000 dollars. For dig selv.
– Og det er skattefrit. – Hvad mener du?
Hvis vi finder pengene, vil han ikke indberette dem.
Han vil ikke gøre det, og jeg gør ikke.
– Hvad mener du med at indberette? – Det er skattefrit. Som en gave.
Vi skal da indberette beløbet. Ellers er det tyveri fra staten.
– Gider du lige forklare ham det? – Mig.
Vi behøver måske ikke betale skat af pengene. Han prøvede at sige ...
Alle skal da betale skat.
Selv forretningsmænd, der stjæler hver dag, skal betale skat.
Jeg giver op. Har nogen et bedre forslag?
Vi var otte. Det betyder otte andele. Tre til os, to til jer ...
Håbløst. Vi når ingen vegne, hvis vi lytter til den gamle sæk.
– Skal alle mand da gå hver til sit? – Og hver kvinde?
– Én kvik bemærkning mere ... – Hold nu op med at skændes.
Vi har lavet 17 forskellige udregninger, men det dur ikke.
Uanset hvad er der nogen, der er utilfredse med det.
Så nu er der kun én metode.
Alle mand, også den gamle sæk, er overladt til sig selv.
– Må den bedste mand vinde. – Bortset fra dig, dame. Fald død om!
Det er vi enige om, men lad os være fornuftige.
Der er penge i det til os alle.
Der er rigeligt til jer, til jer, og til mig og jer.
Og der er rigeligt ...
– Min sko, Melville! – Ind i bilen!
2158. 2162 her. De fire passerer kontrolposten.
Først en Plymouth. Så en Ford, VW og Chrysleren. 80 km/t.
Ja, de er på vej.
– Kører alle i samme retning? – Ja. De kører allerede hensynsløst.
De må ikke nære mistanke om, at nogen er interesseret i dem.
Spørger du Hardesty, hvor mange helikoptere vi må låne?
Jeg skal se, hvad vi kan gøre. Jeg ringer til dig.
Hvor har jeg altid sagt, at Smiler gemte pengene?
– Lige dér. – Nemlig.
Hvis de er ude efter dem, kører de til korsvejen og drejer mod syd.
Men hvorfor tog Smiler så østpå, hvis pengene er hernede?
Aloysius ... Han var snu. Jeg vil vædde på det.
– Korsvejen, og så sydpå. – Top. Vi vædder.
– Mount Shastas nationalpark ... – Se forneden.
– Er vi tæt på Oregon? – Det er 1127 km herfra.
Du må ikke køre udenom, Ding!
Du mister kørekortet, Ding.
– Vi har en Imperial og ligger sidst. – Jeg kan ikke passere i svingene.
Kom nu. Der er et hul. Venter du på en skriftlig indbydelse?
Flyt dig!
Jeg siger det igen. Jeg ville ikke til Californien.
– Fandt du det? – Nej.
Tag rattet, og giv mig kortet. Tag så rattet.
Det må være her. Her, Valley Center.
En flyveplads ...
Fjern den.
Drej ikke derind. Pas på.
– Fjern den. – Nu kan det være nok!
– De vil leje fly. – Og hvad så? Nu kører vi.
Kør, sagde jeg. Ingen får mig op i luften.
Jeg ville være flink. De ville alle hver for sig.
Jeg skal vise dem, hvem de har med at gøre.
Den gik i stå, Benjy. Der er støv i karburatoren.
Hold da op. Når ejerne ser det ... Det vil jeg nødig tænke på.
Glem det. Kør hen til en telefon, og lej den bedste bil, du kan.
Men det er jo en pigecykel. Den er til en lille pige.
– Resten skal ind, så jeg kan låse. – Det gør vi. Skynd dig nu.
Okay.
Men jeg føler mig lidt fjollet. Forstår I det?
– Flyver du os eller ej? – For 250 dollars? Ja.
Godt. Vi stiller bilen her og henter den i morgen.
Jeg skriver en check. En rejsecheck fra Bank of America.
– Hallo! Er du pilot? Er der et fly? – To gange rigtigt.
– Hvor er flyet? Jeg kan ikke se et. – Det er kun ét. Vi har lejet det.
– Er det sandt? – Ja.
– Er der andre fly? – I øvre North Valley.
– Hvor ligger det? – Den anden side af Valley Center.
Forsinkelse. Nu kan I se os flyve væk.
Jeg hader tandlæger.
Så meget, at jeg ikke kan sige det til din hustru.
Og omvendt.
Kom så her!
Godmorgen. Er I kørt galt? Er nogen kommet til skade?
Vi skal til en telefon. Kan du køre os?
Køre jer? Naturligvis. Med største glæde.
Ups, jeg var ikke forberedt.
Vær forsigtige. Jeg har nogle kaktusser ...
Jeg er frygtelig ked af det. Jeg samler på ørkenblomster.
– Hvor skal jeg stille den? – Så til søs.
Godmorgen.
– Netop. Vi skal hen til en telefon. – Ja. Med fornøjelse.
Slem ulykke. Sikket held, at ingen kom til skade.
– Underlig accent. Er du fra Harvard? – Harvard? Jeg er brite.
– Det lyder så fremmed. – Såh?
Vi har ikke præsenteret os. Algernon Hawthorne, oberst.
– Er du oberst? – Oberstløjtnant.
Jeg hedder Finch. Det er min kone og min svigermor mrs. Marcus.
Stil dem bagi. Kaktusser er min hobby.
Jeg fandt nogle til samlingen.
Ikke noget stort. Cereus, opuntia og den slags.
Jeg har orlov fra Vandenburg. Missilbasen.
Jeg var der i ti måneder. Forbindelsesofficer.
Meget tys–tys. Vusj–vusj. Den slags, De ved.
– Hold venligst øje med vejen. – Ja. Vusj–vusj.
Kør dog videre! Det var det store skrummel, der ramte os. Kør!
Jeg flyver ikke i den her gamle ... Se det dog. Det ryster.
Kan vi ikke bare fortsætte bryllupsrejsen og glemme det her?
Skat ... Alt er i orden.
Ville jeg bringe dig i fare? Flyet er godt bygget.
– Hvornår blev flyet bygget? – I 1916.
I 1916.
Disse fly er afprøvet. Det er ikke forsøgsfly.
Kom nu. Vi tager på eventyr. Hop ind. Nu skal vi more os.
Har I ingen anden bil? Hvad? Tak.
– Må vi ikke leje din bil? – Det går ikke, har jeg sagt.
Vi har kun haft åbent i en uge. Hvordan kunne vi klare os uden den?
– Vi må tale med briteen. – Nej. Hvordan kan du sige det?
– Så vil han have en andel. – Han får en, hvis han kører os.
Hvis vi ikke fortæller alt, kører han os ikke.
Du er et geni. Kun 10 procent. Mere får han ikke.
Tak, fordi du stoppede. Giver du mig et lift?
– En børnecykel? Er du da tosset? – Jeg var ude for en ulykke.
– Jeg skal til Santa Rosita. – Desværre, jeg drejer snart af.
Vent. Jeg må sige det til nogen. Har du tid et par timer?
Et par timer? Solen har gjort dig godt tosset.
Vent nu lige. Hør på mig.
Det her vil du nægte at tro.
Der skete en ulykke 32 km herfra. Det handler om 350.000 dollars.
Som sagt ... Du vil nægte at tro det.
Prøv. Jeg er ret godtroende.
Problemet er det store W. Ved du ikke, hvad han mente?
Ingen ved det. Det handler om at nå frem først.
Hvad siger du? Har vi en aftale?
Top.
Flyt cyklen, min dreng. Nogen kan snuble over den i mørket.
Hjælp mig, gutter. Jeg punkterede. Reservehjulet er fladt.
Er der en lufthavn i nærheden? Skift dæk, eller giv mig et nyt.
Lad være med at glo. Fyld op imens. Er der stirre–konkurrence? Fart på!
Pensionen for min lønramme er ikke steget siden 1934.
Men hvis borgmesteren vil støtte afgørelsen ...
– Jeg kan ikke presse borgmesteren. – Jo, Al. Det er hele idéen.
Jeg har opklaret sagen inden aften. Den er en af vores største.
Fortæl borgmesteren det.
Sig, at pengene er her, hvor jeg altid sagt. Her i nabolaget.
Det vil se godt ud for korpset.
– Læg et godt ord ind for mig. – Jeg kan prøve.
Han lytter til dig. Hvis han støtter det, godkendes det.
Du ved, at jeg fortjener det.
Jeg vil gøre alt, hvad jeg kan. Det ved du, ikke?
Så er det bare én lille ting til. Bare en lille ting. Ferie.
Når Smilersagen er færdig, er mit skrivebord tomt.
Jeg vil have tre ugers ferie. Tage Ginger med på en god ferie.
– Går du med til det? – Selvfølgelig.
Tak. Jeg glæder mig til at sige det.
– Du glemmer vel ikke borgmesteren? – Jeg gør mit bedste. Det lover jeg.
Det her glemmer jeg aldrig.
Jeg fik en fornemmelse i morges, Al. Alt flasker sig for mig.
Sylvester!
– Hvorfor gjorde du dog det? – Du skræmmer livet af os.
Jeg tænkte mig ikke om. Vi opfører os som gale.
Hvorfor tænkte jeg ikke på Sylvester? Han bor på Silver Strand Beach.
– Hvem er Sylvester? – Min søn. Han er livredder.
Jeg gad vide, om du har ødelagt maskinen.
Pyt med poleringen. Jeg har mange biler.
Godt klaret. Tag en drink. Nu vil jeg gerne køre.
Det er tossen, der flygtede fra galehuset. Han er blodtørstig!
Slå alarm. Jeg er psykiater. Han er gal.
Han har et hadkompleks. Rolig!
"Snuble over pigens cykel i mørket?" De kommer til at snuble over dig.
Ring!
Jeg lavede bare sjov.
Øjeblik. Hold op.
– Jeg slår dig ihjel. – Vent.
Du skal ikke ødelægge den!
Godt tænkt. Jeg er stolt af dig.
Bind ham. Jeg sender portører med en spændetrøje. Godt gået.
– Hvor mange har han myrdet? – Vær ikke morbid. Bare bind ham.
Jeg er stolt af jer. Godt gået. Find mig i telebogen. Dr. Silman.
– Vi skal til Santa Rosita. – Vi er en klub. Ingen kan flyve jer.
– Hvis fly er dét? – Fitzgeralds. Han flyver ikke i dag.
– Må vi tale med ham? – Han sover i billardsalonen.
– Kan vi ikke spørge ham? – Nej.
Hallo? Øjeblik!
Kom, Benjy. Det må være mr. Fitzgerald.
– I må ikke forstyrre. – Vi skal bare tale med ham.
Vi vil tale med ham. Vågn nu op, mr. Fitzgerald.
– Jeg tror, han er forkølet. – Mr. Fitzgerald? Vil du ikke nok?
Beklager, men det er en nødsituation.
– I må ikke bare komme brasende. – Han er forkølet.
Ved du, hvor Rosita Beach ligger? Kun du kan få os dertil.
– Det handler om liv og død. – Netop, liv og død.
Vores bedstemor ligger for døden og har sendt bud efter os.
Hun er i Rosita Beach. Hun er ved at dø.
Vi er her, men hun vil have os boende, når hun dør.
Ellers dør hun ikke. Jo, det gør hun.
– De brød ind, mr. Fitzgerald. – Nej, det gjorde vi ikke.
Jeg hedder Ding Bell. Det er Benjy Benjamin. Hold op!
Du skal hjælpe os ved at ...
– Hvad er der? – Øjeblik. Jeg kan ikke se.
Der sker noget med mine øjne. Jeg kan ikke se.
– Er du blind? – Øjneforkølelse.
George. Jeg kan ikke se. Jeg kan ikke se.
Han må ikke komme fri.
Jeg myrder den elendige bums. Hvorfor er jeg bundet?
– Bliv siddende. Det skal nok gå. – Dine venner tager sig af dig.
– Hvilke venner? Slip mig fri. – Tag det roligt. Du har været syg.
– Hvem? Hvor er ham med brillerne? – Sid stille. Lægen henter hjælp.
Jeg kender ingen læge. Er I gale? Jeg advarer jer. Fjern det.
– Er det forstået? Fjern det. – Pas på, Ray.
Jeg advarer dig. Jeg bliver nødt til at slå dig igen.
Min arm! Du brækkede min arm!
Hvis I fortsætter sådan, så bliver jeg altså sur.
Okay, hvis det er med den på, så siger vi det.
– Jeg slår dig ihjel! – Han ødelægger vores butik.
Forsvind! Lad os være i fred.
– Der er I jo. – Hvad gør vi?
Sæt mig ned. Nu!
Hvis det er sådan, I vil have det, så får I det.
– Er du uskadt? – Ja.
I går for vidt. Jeg har fået nok.
Vi er nødt til at slå ham ihjel. Klar, parat ...
Han er gået helt fra snøvsen! Han er bindegal!
Forsvind!
Jeg mener det.
– Hvad skal vi gøre? – Forsvind!
Han står aldrig op så tidligt. Hvorfor svarer han ikke?
– Hvordan er din svoger? – Han er bindegal.
– Hvorfor? – Jeg håber ikke, han er som min.
Sekretærer i en golfklub ved Pangbourne.
Hvis Reggie, min svoger, skulle få nys om dette –
– er det sandsynligvis sidste gang, at nogen ser Reggie.
Jeg tror næppe, at Reggie venter på os i Santa Rosita.
Skål.
Tyler er nok stadig i brusebadet.
– Der er han. Tyler! – Du lovede det!
Jeg vækker ham. Tyler?
Vågn op, Tyler. Vågn op.
– Skrid! – Mr. Fitzgerald!
Tror du, at jeg lader en udlænding anklager mit eget kød og blod?
– Vi får se. Stands bilen! – Det her er rædsomt, mor.
Vi får se! Stoler du ikke på din egen svoger?
Hvis min dreng ikke er med, så er ingen med!
Vi ejer ikke engang bilen, og du har ikke ret til det.
Taler du til mig om rettigheder?
Snakker du om rettigheder til mig?
Er der problemer?
Ja! Og vi har ikke brug for din hjælp!
Vil du ikke nok? Giv Hawthorne nøglen. Ellers når vi aldrig frem.
– Bare ærgerligt. – Du er ikke særlig hjælpsom.
Og hvad kommer det så dig ved, om jeg må spørge?
Hvis I springer fra, så giv mig nøglen, så jeg kan fortsætte.
Bland dig udenom! Skal vi ringe til Sylvester eller ej?
Nej. Og nu skal du høre hvorfor.
Fordi din søn er uansvarlig, upålidelig, stor i kæften og uduelig.
Hvis han ikke er blevet kriminel, er det, fordi han er for dum.
– Vel talt. – Følg med, hvis du vil.
Men du skal give os nøglen. Ellers tager vi den fra dig.
Giv os nøglen. Jeg skal nok få fat i den.
– Hit med dem. – Hvor vover du? Ét skridt til ...
Jeg advarer dig. Du vil fortryde det.
– Hit med dem. – Du får tæsk.
Russell! Lad være! Mor!
Slip mig!
Russell! Det vover du ikke. Lad være.
Slip mig. Jeg vil væk.
Jeg har den. Her.
Lad nu være. Du tvang os.
Jeg siger gerne undskyld, hvis du sætter dig ind i bilen.
– Væk! Rør mig ikke. – Vi var nødt til det. Du så det.
Du overfaldt en anstændig kvinde. Det bliver anholdt for vold.
Jeg sagsøger dig. Nallerne væk fra min datter!
Vi skal altså videre.
– Hvor kunne du, Russell? – Vi var nødt til det. Bliv her.
Vi var nødt til det. Hun tvang os. Lad os nu være fornuftige.
– Han kører nu. Sæt dig ind i bilen. – Vi spilder tiden. Giv mig nøglen.
Bilerne er hurtigere. Kan du ikke flyve hurtigere?
– Jo, men så sluger motoren benzin. – Giv den gas. Jeg betaler ekstra.
– Det koster 50 dollars. – Jeg betaler, når vi lander.
– Nu! – Skal jeg betale nu? Godt.
– Her. – Melville ... Et insekt. Fjern det!
– Tag det! – Du smadrer flyet!
– Er det dernede? – Du ødelægger bunden!
Ingen af de ti er tidligere straffet.
Men nu anholder vi dem for at ikke at anmelde ulykker –
– hensynsløs kørsel, tyveri, mindst tre overfald ...
– Kommissær Culpepper? – Er det hjemmefra?
Undskyld, politichef. Nogen ringer. Tag dig af ham.
Jeg tager den derinde.
– Ginger? – Det er Billie Sue, far.
Lad mig tale med din mor, skat.
Nå?
Ja, min skat. Sig mig en ting, Ginger.
Hvordan er det at være gift med politiets mest geniale mand?
– Mener du dig selv? – Belav dig på et lille chok, Ginger.
– Når jeg siger det ... – Spyt ud. Jeg laver kager.
Smiler Grogan–sagen er opklaret.
Hvad? Hvad pokker er Smiler Grogan–sagen for noget?
Plyndringen af tunfabrikken! Sagen, jeg har snakket om i 15 år.
Forbered en lille flyvetur til Hawaii søndag morgen.
Laver du fis? Skal vi virkelig flyve til Hawaii?
Flight 7. Søndag morgen.
– Skal Billie Sue med? – Nej!
Kun os to i tre uger. Vi skal fejre det, Ginger.
Jeg mener, at vi efter 27 år har fortjent det.
– Hvad er der los? – Kan du give mig et lift?
Min kone er syg. Jeg har medicin, men jeg er kørt tør.
Ja! Ind med dig.
– Dig? Vent lige. Vi er i knibe. – Det er alle. Flyt dig.
Vi ville ikke forlade dig. Det var min svigersøn og ham briten.
– Hvilken brite? Flyt dig. – Kører du, får du ikke en dyt!
Min datter og jeg tager alt. Min søn bor i nærheden af Rosita Beach.
Han kører derhen, henter pengene, og vi får dem.
Du ville få en andel, hvis du kørte os til en telefon.
Men du gider ikke, så vi venter på næste bil.
– Vi skal hente min svigermor. – Det kan du ikke mene.
Hvis hun ringer, kommer min svoger først.
De tager alt, og vi andre får ikke en nikkel. Tro mig.
Men selv om hun får det hele, påvirker det vel ikke vores aftale?
Hun holder da vel sit ord? Jeg skal da have ti procent.
– Ikke sandt? – Jo. Nu kører vi.
– Det er omstillingen. – Santa Rosita 71965.
Så snød den bums mig. Når jeg får fat i ham ...
Hvis du er der, så håber jeg, at du vender dig om. Kig væk.
– Fik du fat i ham? – Han er nok ude. Vi kan prøve igen.
Sæt, vi ikke får fat i ham? Vi når måske frem som de sidste.
Øjeblik. Dernede? Det mener du ikke. Det er for stejlt.
Jeg kører da jeepen herned hver dag. Kør.
Vend bare om her. Det var sørme pænt af dig. Tak.
Hej, Eddie.
Få din far til at komme. Der må da være en anden vej ud!
Få så fingeren ud!
– Jeg kan vise dig en anden vej. – En anden vej? Godt.
– Hop ind. Du får en dollar. – Tre dollars.
Tre? Din ... Lad gå. Hop ind. Rub slæverne! Jeg vil væk.
De er kørt. De sad ikke i en modkørende bil.
Nogen har kørt dem den anden vej. Vi kører til telefonen.
Flere kilometer den gale vej. De er der måske ikke.
Jeg skal finde min hustru.
Uanset hvor de er, så er det fornuftigst at køre videre.
Din svoger kan være bortrejst. Desuden skal han finde pengene.
Nu glemmer vi damerne og kører videre i al hast.
Godt. Vi fortsætter i al hast.
Jeg tror altså ikke, at uforsonlighed hjælper. Hvis jeg må have lov.
Kom så, skat. Vi kom først. Afgang.
Kom. Jeg har dig. Sådan, skat. Vi kom først.
Pas på min bil, til vi kommer igen.
Kom. Fart på, skat.
Derhenne? Dér?
Dernede?
– Det bliver 2,90 dollars. – Her er 3 dollars. Behold resten.
– Men vent nu på os. – Javist.
– Kom. – Der er lukket. Klokken er 12.
Øjeblik! Vi skal bruge en hakke og en spade.
– Mr. Dinckler er derinde. – Ham taler vi bare med.
Nedenunder. Kom!
Det må være her et sted. Dér!
Led efter en hakke og en spade. De må være her et sted.
En hakke og en spade. Dér.
Jeg har det. Jeg fandt det.
Jeg vil ikke skændes, men som repræsentant for hæren ...
Skal jeg fortælle dig noget? Den britiske race er færdig.
Uden låne– og lejeloven og milliardlån fra os –
– ville I for længst være sunket i Atlanten.
– Hvorfor standser du? – Ud af maskinen. Den er min. Ud!
Det må du undskylde. Jeg er pirrelig i dag.
Talte jeg ondt om England, så undskylder jeg.
Det glæder mig. Hvis jeg kom fra dette uoplyste land –
– ville jeg passe på med at kritisere andre.
Vent lige lidt. Bagtaler du Amerika?
Det vil forbavse mig, hvis man kan sige noget godt om det.
Hele møget er civilisationens værste matriarkat.
Se dig selv. Din kone og hendes løsagtige mor hundser med dig.
Amerikanske mænd er kastrerede. De er som slaver.
De dør som fluer af hjerteanfald –
– mens kvinderne får tørret hår.
Hveranden tirsdag skal være en slags mors dag.
Og denne infantile brystfiksering ...
Jeg er blevet mest forfærdet over den latterlige brystfiksering.
Den dominerer amerikansk kultur. Litteratur, reklame og underholdning.
Hvis amerikanske kvinder dropper BH'en, går økonomien rabundus.
Crump–parret er låst inde i en kælder. Skal jeg lukke dem ud?
– Hvordan gik det til? Luk dem ud. – Det er urimeligt.
– Urimeligt? Hvad er urimeligt? – De kom ind og bør kunne gå ud.
Hvis du hjælper dem, er det urimeligt for de andre.
Når de når frem, tager vi dem. Pyt med, hvem der kommer først.
Der er jo kapløb. Hvorfor hjælpe tandlægen?
Jeg er efter ham Pike med flyttebilen.
Reglerne skal være ens for alle. Ellers er det urimeligt.
Centralen til F7. Lad dem være. Vi ser, hvad der sker.
Overvåg alle udveje, men giv ikke assistance.
Er du så tilfreds?
Jeg vil have en drink. Der er is. Lav Old Fashioned til os.
– Bør du drikke, mens du flyver? – Tryk nu bare på "sprut"–knappen.
Det er den eneste måde at flyve på.
Anslået hastighed: 282 km/t. Vi kan ikke følge med.
Få andre patruljer til at indhente dem. Skifter.
– Hvad er der nu, Ginger? – Billie Sue.
Kæresten Oscar skulle komme hertil fra Pomona for at møde os.
Hun ringede til ham og sagde, at vi skal ud at rejse.
Du glemmer, at en pige, der er 195 cm høj, har visse problemer.
De skændtes og råbte ad hinanden.
Forlovelsen er aflyst, og hun vil flytte.
Flytte hjemmefra? Lad mig tale med hende.
– Øjeblik. Snak med din far. – Jeg vil aldrig mere tale til ham.
Pjat. Han er altså din far.
Kan du høre klokker, min skat?
– Hvem er det? – Hvem taler jeg med?
Jeg vil tale med min søn! Hallo!
Hvem er det? Jeg vil tale med Sylvester Marcus.
Sylvester? Det er din mor.
Lillemor. Hej.
Sylvester? Vel er det da mig! Jeg har ringet hele morgenen.
Jeg har haft travlt. Jeg arbejdede og hørte ikke telefonen. Øjeblik.
Hent lige en bajer, skat. Jeg vil have ...
Hør efter. Der skete en ulykke i morges. En mand blev dræbt.
– Hvem blev dræbt, mor? – Hør efter.
– Har søs det godt? Hvad er der? – Kan du høre mig, Sylvester?
Du skal hente en formue før alle andre, men skynd dig.
– Hvad er der? Har du det godt? – Selvfølgelig. Sylvester.
– Er Russell og Emeline hos dig? – Hold så kæft, og lad mig snakke!
Hvad sker der? Hvor er Russell?
– Ham skal du ikke nævne. – Fortæl ham nu om gysserne.
– Bland dig udenom. Klap i! – Hvad har Russell har gjort?
Han overfaldt mig i grøften. Ham og en ukendt brite.
– Hvem taler du med? Hvor er du? – Hos en chauffør i Plaster City.
Luk så arret, så jeg kan fortælle!
Hør nu her. Bliv dér. Jeg kommer og henter dig.
– Hold så kæft, og hør efter! – Din skat henter dig. Bliv dér.
Sylvester. Hold kæft, og lad mig snakke!
– Nå? – Han kommer.
Jeg skal ikke bekymre mig om noget. For alt skal nok gå.
Ligesom din far! En stor, dum, muskuløs tumpe!
Tyverialarmen. Vi udløser den, og så slipper vi ud.
Bliv ikke bange, hvis den larmer. Nu sker det.
– Jeg hører intet. – Heller ikke jeg. Ingen klokke.
Se den. Den står der bare.
Øjeblik.
Gå væk.
Tyverialarm.
Verdens dummeste tyv kan tage alt, men vi kan ikke engang komme ud.
Melville.
Hvis du får nogen til at komme, hvad så med skaderne?
Det var dem, der låste os inde! Den her dims skal virke.
Hjælp mig! Så hjælp mig dog!
– Ikke så sød næste gang. – Du har drukket to. Vent dog.
Jeg laver næste omgang. Du overtager styretøjet.
– Jeg kan ikke flyve. – Det er ikke så svært.
– Benjy kan da ikke flyve. – Vås! Alle kan flyve.
Jeg viser dig hvordan. Læg de små hænder på rattet. Fint.
Fødderne på roret. Sådan. Hvem sagde, at han ikke kan flyve?
Nu laver jeg en Old Fashioned, ligesom far gjorde i gamle dage.
– Og hvis der sker noget? – Hvad kan der ske med en drink?
Du ved ikke, hvad du skal gøre, så lad være med at gøre noget.
Knægten er født til flyve.
Benjy. Ret op.
– Gør, som han sagde! – Jeg gør mit bedste!
Alvorligt talt ... Det er alvor. Det her gør mig altså ... nervøs!
Hallo! Der er sket et uheld! Jeg ved ikke hvad.
Godt, lastbilen standsede. Jeg orker ikke mere.
– Tag dig sammen. – Du overskred striben.
– Nå, så du vil slås? Kom an! – Nej, vent.
Du må ikke slå mig!
– Blod? – Det tør siges.
Kom tilbage, din britiske ...
Bruger du feje kneb? Godt, så.
– Det er snyd! – Du dur ikke uden din svigermor.
Kom så an! Jeg slår dig ihjel!
Hold op. Vil du ikke nok?
– Hallo? – Sluk ikke for motoren!
– Nej, nej. Kan nogen høre mig? – Jeg kan godt høre dig.
Det rager mig en papand! Jeg ved ikke, om den sender.
– Du skal sige "Mayday"! – Mayday! Vi er heroppe! Hjælp!
– Sig noget, Benjy. – Hjælp!
Hallo? Billie Sue? Hvor er du henne?
Ved stoppestedet. Jeg ringer kun, fordi mor sagde ...
– Hvad laver du ved stoppestedet? – Jeg venter på bussen.
– Din kone er på den anden linje. – Ginger?
Billie Sue er på den anden linje. Et øjeblik, Billie Sue.
Hører du Billie Sue, Ginger? Hun græder. Hun er ved stoppestedet.
Hun venter på, hvad du skal sige. Lytter du med, Bille Sue?
– Kan du høre din mor? – Det er mor, Bille Sue.
Lyt til din mor, skat. Lyt så til din mor, Bille Sue!
Det, der er sket for os i dag, skete kun af én årsag:
Du var for dum til at se dig for, og smadrede vores bil!
Såh?
– Ud, eller jeg smider dig ud. – Bliv nu ikke vred, mr. Pike.
Du gør ikke noget. Kør så, din åndsamøbe.
Bare rolig, mor. Din skat kommer og redder dig.
– Mr. Pike. Lad nu være. – Slip mig! Gå væk!
Sådan gør man ikke! Mor!
Det var derfor, du fik mig. Jeg skal nok redde dig.
Der var den.
Den er der næsten. Et par slag med forhammeren, så er vi ude.
Vent lige lidt.
Jeg kan ikke køre her. Du sagde vejen. Det her er Niagara Falls.
Du er lille. Hvis du vil blive stor ... Hvor ligger vejen?
Nej. Han giver ikke højere pension. Han vil ikke engang tale om det.
Der bliver ingen højere pension. Ved du hvorfor?
Fordi republikanere og demokrater er enige om –
– at de om noget vil sænke din pension.
Hvorfor? Du var mest skyld i, at bordellerne blev lukket.
Og ville han lytte til mig?
Du er en hæderlig betjent. Og det er det eneste, du er.
Det nytter ikke at undskylde. Det er jeg for vred til.
Du lytter ikke til mig. Det er problemet med familien.
Her lugter brændt, Melville.
Det brænder! Kom her. Gå nedenunder.
Skynd dig!
– Sluk det! – Hent noget!
– Brandslukkeren. – Hent en!
– Hvad skal jeg gøre? – Brug den. Mod ilden.
– Det er for dybt. Det er ingen kano! – Det er da pærelet.
Hvis jeg ikke slipper ... Hvorfor?
Godt. Nu kommer jeg.
Det er for dybt, din lille rotte! Hvorfor sagde du ikke det?
Stå ikke og glo! Hent hjælp. Her bør en cabriolet ikke køre!
Jeg skal nok få dig!
Jeg bløder, Emeline. Se! Jeg bløder!
Mor! Hvad har de gjort ved min mor?
Benjy!
Det er din fars skyld. Det hele. Fra ende til anden.
Hvad er der, chef? Er der noget galt?
Hold så op, Monica.
Det er bare lidt dynamit, og de ligger inde ved siden af.
Det her er en stærk bordplade. Der sker os intet.
Fyrværkeri
Stands det, Melville. Du ved, at jeg afskyr eksplosioner.
Jeg vil bare sprænge et lille hul, og så kommer vi ud.
– Der skete noget med lunten. – Hvad kan dog ..?
Lyt. Lunten er slukket. Jeg kan ikke høre den længere.
– Bliv liggende. – Jeg vil bare kigge.
Nu forstår jeg det.
Brandslukkerens indhold har slukket lunten.
Du går ikke derind. Du bliver sprængt i småstykker.
For himlens skyld, Monica. Jeg vil bare ind og kigge!
Hvorfor tror du altid, at jeg er uduelig?
Har jeg da ingen fornuft? Hvorfor stoler du ikke på mig?
– Jeg vil aldrig mere være uartig! – Hvem sagde, du kan flyve?
– Bliv ved! – Brug radioen.
Hallo? Er der nogen nede på jorden? Kan I høre os?
Det er Rancho Conejo–tårnet. Kan I høre mig?
Til flyet, der kalder. Det her er Rancho Conejo–tårnet.
Jeg har dem!
Hallo, dernede! Vi er heroppe, og vi er i slem knibe!
Hallo? De er væk.
Du bruger ikke knappen rigtigt. Tryk ind, når du vil sende.
Forstår du det? Rancho Conejo her. Hvor er I? Og hvem er I?
Nu ved jeg, hvordan man bruger den, Benjy! Se.
Hallo, dernede. Vi er oppe i luften. Vi sidder i en mands fly.
Han drak en kasse bourbon, faldt og slog hovedet.
– Hvad skal vi gøre? – Slip knappen!
Hvis I kan, så opgiv positionen. Hvem styrer flyet?
Hvad mener du? Der er da ingen, der styrer flyet!
– Vi har kontakt med flyet. – Fuldt beredskab. Vi får dem ned.
– Fuldt beredskab. Vi hjælper dem. – Et Twin Beach. Jeg så en i morges.
Hvem har et Twin Beach? Oberst Wilberforce. Hent ham.
Det her er Rancho Conejo–tårnet. Hør efter. Alt er under kontrol.
Vi ved, hvilket fly I bruger, og vi hjælper ned.
Vi kan ikke lande. Vi er i slem knibe.
I skal bare følge instrukserne. Piloten skal bruge radioen.
– Her. Tag dem på. – Jeg vil ikke!
– Piloten skal tale i radio! – Skal jeg gøre alting?
Er du stewardesse?
– Han må tage kontrollen. – Han sidder bare der, helt stiv.
– Ser han dig lure, bliver du stiv. – Han vil ikke forstyrres.
– Han stirrer på væggen. – Vi må forstyrre ham.
Jeg vil vædde på, at vi kan ...
– Alt er under kontrol. – Er alt i orden, chef?
– Ja. Hvorfor? Hvordan går det? – Der sker snart noget. Se her.
De to i kælderen udløste en fyrværkeribrand, men kom ikke ud.
De to bøhtosser i flyet fik slået piloten bevidstløs.
Tårnet prøver at hjælpe dem ned.
De andre ... Otto Meyer ville krydse en flod og mistede bilen.
Nu går han til fods tilbage til hovedvejen.
Pike er på vej 94 med mrs. Marcus og hendes datter mrs. Finch.
Mr. Finch og denne Algernon, ham briten –
– er cirka 9 km efter i en Chevrolet lejet i Canyon City.
Sylvester Marcus er her næsten og kører den anden vej.
De mødes om fem til ti minutter.
Ved I, hvad jeg gerne vil have?
En chokoladeis med flødeskum og kirsebær.
Du må ikke blive bange, Dingy. Men nu dør vi.
Det er oberst Wilberforce. Jeg blev bedt om at tage styringen.
Det gør jeg da gerne. Før jeg siger mere ...
– Han vil nok ikke hjælpe os. – Stol på ham. Han er oberst!
Bare rolig. Jeg hører, at ingen af jer har fløjet før.
Før jeg siger mere, vil jeg gratulere jer, fordi I har klaret jer så fint.
Først vil jeg forklare jer, hvad vi agter at gøre.
I kan ikke lande, før indflyvningen er overstået.
Og det kan ikke lade sig gøre, før I langsomt drejer mod syd.
Og der er noget, vi skal være enige om, før I kan dreje.
Styrepinden, som du holder fast i ... Jeg går da ud fra ...
– Holder nogen i håndtaget? – Hvilket håndtag?
– Nå, rattet? Vi holder begge fast. – Godt.
Jeg blev lige bange. Nu skal jeg forklare styretøjet.
Det er yderst vigtigt, at I forstår det, for ellers er jeg bange for ...
– Vil du have et lift? – Tak. Det var pænt af dig at stoppe.
Jeg skal til Santa Rosita Park. Vi spærrer for trafikken. Kør.
Sådan. Søg dækning bag bordet. Jeg tænder lunten.
Gør én ting, før du bruger dynamitten. Slå én gang på døren.
Den har knækket min ryg. Det er altså en hård dør.
Godt. Hvor er forhammeren?
Trappen er farlig. Branden ødelagde den.
Vil du ikke nok?
Okay.
Nu skal du få.
Melville, altså!
Monica. Lad os nu glemme døren.
Pas på! De har set os. Kør videre. Helikopteren. De har set os.
Hvilken helikopter?
– En politihelikopter. – Dem bruger de altid.
– Hvem? – Hvem tror du?
Jeg bliver nødt til at sige det ... Klap i, og hør efter.
Jeg bryder reglen om aldrig at røbe sin identitet, men det er vigtigt.
– Hvad? – Hør efter. Jeg har ikke megen tid.
Hvis du elsker dit land og er en patriot, så lytter du.
Jeg skal til en telefon, og du skal ringe til CIA i Washington D.C.
– Hvad i alverden ..? – Hør efter! Sig, du har mødt X27.
De har prøvet at dræbe mig tre gange. En sølvmine. Drukning.
Kan du bruge et skydevåben? En café. Kør derind, og ring.
Klap i! De har aldrig set dig. Kør derind.
Fint. Sig, at det er en nødsituation, og spørg efter CIA.
Ud. Du er ikke i fare. De kender dig ikke. Der sker intet.
Jeg henter dig senere. Stå ikke dér. De opdager dig.
Fart på!
Det er Sylvester! Vend om, din klapodder!
– Han kører den forkerte vej. – Gør, som du får besked på, tumpe.
De er gale. Sig, at kranvognen følger efter Dodgen.
Det her er dumt. Det er dig, der er en idiot.
– Han kører til Plaster City. – Og hvad så? Jeg vender om nu.
Hvis du vil have fat i ham, så stig ud og løb.
Lad os holde op med at skændes. Der var kun én bil.
Nu kører vi derhen, selv om vi kommer sidst.
Jeg glemmer aldrig, at du slog mig, da jeg ikke engang kiggede.
Ja.
Russell!
– Hvordan kan du køre så langsomt? – Jeg har fået nok af dig.
– Vi kunne have indhentet ham! – Så klap dog i.
– Det er Russell og mr. Hawthorne! – Indhent dem!
– Skal vi nu til det igen? – Hurtigere. Dyt!
– Hvad vil du med dem? – Vi sakker bagud.
– Sylvester! – Han må ikke slippe væk!
– Hvorfor dytter han? – Han tror nok, at han ejer ... Hvad?
Jeg vil spørge dig om mor, Russell!
Min svoger. Hvad laver han? Pas på. Han er ikke normal.
Du irriterer mig altså! Jeg skal ...
Når jeg får fat i dig ... Nu bliver jeg sur!
Stands, Russell, eller jeg myrder dig! Stands!
– Stands, sagde jeg! – Stop.
– Stands, sagde jeg. – Vi dør.
Jeg har aldrig set mage. Han tvang ham af vejen.
– Kom ud derfra. – Han er helt klart sindssyg.
Hvad har du gang i, Sylvester?
– Hvad har I gjort ved mor? – Ingenting.
– Hvad har I gjort ved mor? – Intet. Lad mig forklare.
Hun sagde noget, der var så slemt, at jeg troede, hun var skør.
– Men det er sandt, ikke? – Nej, det er løgn.
Hør nu her.
– Er du brite? Svar mig! – Ja. Kan du ikke briter?
Hun nævnte briten og dig.
Jeg slår dig ihjel! Hvad har du gjort ved min mor?
– Emeline! – Mor!
Hvorfor kunne du ikke klappe i, da jeg bad dig om at lytte?
Han er gået helt fra snøvsen.
Om få minutter har vi dem i position, oberst.
– De gør det strålende. – Hvorfor ikke bare skyde dem ned?
Ingen af dem må ane uråd om, at de blev overvåget.
Ingen af dem kender mig. Derfor går jeg ind alene.
Når jeg går ind, advarer jeg dig. Og når du siger det videre –
– vil jeg ikke se en anden betjent i miles omkreds. Er du med?
Jeg bliver ikke glad, hvis jeg ser en anden betjent.
Jeg, min hustru og han ville standse. Svigermor fik os til at køre forbi.
Du behøver ikke forklare noget om din svigermor for mig.
Som stjernen i en dårlig gyserfilm. Jeg tror på det.
Det er ham! Jeg slår dig ihjel, din lede tyveknægt!
Er det en, du kender?
– Jeg kører. Er alt parat? – Ja, chef.
– Culpepper her. Er alt klar? – Ja. Indflyvningen begynder nu.
– Har du glemt noget, chef? – Nej, jeg har vist ikke glemt noget.
Angående bremserne ... I skal kende til dem.
Jeg vil fortælle jer om bremserne. Et øjeblik.
Hvad fanden er der galt med ledningen? Vent nu lige.
Hvad var dét? Hør nu her, folkens.
Bevar roen. Så er det nu. Om et minut er det overstået.
Fat mod, mener jeg. Vi hernede gør vores bedste for jer.
Hold nerverne i ro. Gør intet dumt. Bevar roen.
Det er det eneste, vi skal gøre. Bevar roen.
Ikke så rolig, din idiot!
Bare rolig. Bevar nu roen.
Hvad er nu dét?
– Godt. Det er cement. – Vent. Hvad laver du, Benjy?
Prøver du at skræmme mig? Det gjorde du.
Bare nogle dynamitstænger. Det larmer ikke. Det siger bang.
Drej til højre! Roret mod venstre! For lavt. Op!
Nej. Til venstre!
Hjælp! Jeg er altså obersten!
Hjælp!
Vi lander ikke. Vi klarer det aldrig.
Hvad mener du? Du må ikke gå i stå, Benjy.
Denne gang virker det.
– Slip mig! – Du slog mig!
– Vi er nede. Vi er på jorden. – Hurra!
Det larmer bare lidt. Det er helt derhenne.
– Brems! – Hvor sidder bremsen?
Benjy! Der kommer en restaurant!
Vi er landet! Kom!
Kom. Skynd dig.
– Hvad med ham? – Pyt. Her må være en ambulance.
Hallo. Taxi!
Vi har travlt. Ved du, hvor parken ligger?
– Hvad skete der? – Vi nødlandede. Fart på.
Undskyld.
Undskyld os. Din taske.
Ser I, låsen fungerede ikke.
Ejerne betaler for det hele. Alt er i orden.
Hallo, I dér. Kom tilbage. Vandaler!
Byens betjente er nogle sinker. Jeg er omgivet af idioter.
Den fede var i dårligt humør, og nu er jeg på spanden.
Skrid. Kan du ikke se, at jeg taler i telefon?
– Giv mig to minutter! Hør nu her ... – Kør os til Santa Rosita Park.
– Hvad er der sket med jer? – En ulykke. Kom nu. Fart på!
Benjamin og Bell købte hakker og spader på Ocean Boulevard.
Vent. Crump–parrets taxa kører sydpå ad 101 imod dig.
Vent. Den anden taxa er også på 101 og kører mod nord.
– Begge er på vej mod jer, chef. – Forstået. Afvent.
De bør være her når som helst, chef.
Se. Det er de to tumper. Splejsen og ham mumlehovedet.
– Det er tandlægen. Overhal dem. – Hvor brænder det?
– Hvad mener du? – Vi vil derhen i en fart.
Culpepper her. Giv ordren til tilbagetrækning.
– Hvad skal I med dét? – Pas dig selv! Kom!
– Er her andre? – Vent. Lad os tale om det.
– Jeg har intet at sige til dig. – Vent. Tror du, nogen har været her?
Vent! Hvis vi kom først, så lad os lave en aftale. Vi fire.
Vi leder sammen og finder pengene før de andre. Hvor er de?
Hvorfor kom I først nu? I havde flyet. Hvad skete der?
De laver narrestreger. Blondinens kjole var revet op.
– Hvorfor det? – Ja. Og hvad med værktøjet?
– Løb tilbage til hovedkvarteret. – Lad mig komme med.
– Det kan blive lidt vildt. Tak. – Held og lykke, chef.
– Benjy. Har du set noget? – Nej. Men der må være noget.
– Har I set noget? – Nej.
– Sagde han intet andet? – Under et stort, synligt W.
– Der må være her. – Vi gør sådan her.
Kig der, hvor vi og I kom fra. Vi kan have overset noget. Vent.
Der, hvor vi var ... Nemlig. Kom så.
Noget er begravet under et stort W. Ham, der stammede, sagde det.
Ja, men hvad?
– Har I fundet noget? – Det ligger alt for godt skjult.
– Hvem er han? – Han havde en spade.
– Måske en guldgraver? – Vi spilder tiden.
– Vi må se nøjere efter! – Ja! Kom!
– Hvem er han? – Han har ingen spade.
– Han er her. – Det er hans bil. Han kan vente sig.
– Nogen kom med taxi. Fart på. – De må være her.
Det skal de være. Kom, Emeline. Du skal da ikke bare sidde der.
– Jo, jeg skal. – Så gør det, Emeline!
– Er du slet ikke nysgerrig? – Nej, jeg er bare frastødt.
Det var synd. Nu må jeg gå.
Du aner ikke, hvad et W er. Hold dog kæft!
– Jeg tror ikke, de er her endnu. – Jo, men de har ikke fundet dem.
– Sagde han bare "under et stort W"? – Jeg kom til senere.
– Han sagde "under et stort W". – Hold mund, og kom med.
– Hvem er de? Dem fra i morges? – Ja.
– Hvem er han? – Det ved jeg ikke.
Hvem er han? Hvor mange er med i det her, mor?
Hvem er de? Taxichauffører? Det er jo en ren kongres.
Alt i orden? Jeg ville ikke forskrække dig.
– Hvem er du? Leder du også? – På en måde. Gør du ikke?
Nej. Jeg ville ikke have noget med det at gøre.
Men jeg ved, hvor de er, selv om jeg ikke engang har ledt.
– Er du sikker? – Ja. Hvad skal jeg gøre?
– Kom frem. Det her er tåbeligt! – Jeg er helt enig.
– Alle ved, at alle er her. – Og hvad så?
– Sådan skal du ikke tale til mor! – Klap i!
– Jeg har set fire–fem andre. – To taxichauffører.
– De kørte med os og tandlægen. – Vil du begynde?
Vi spilder tid. Alle ved, at alle er her.
Ingen får pengene uden at give de andre en andel.
– Lad os organisere det. – Hørte I, hvad mor sagde?
Har nogen set en mand med briller og et vredladent fjæs?
Han var sgu grim. Han var grim som arvesynden.
Hjælp mig med at grave. Så deler vi halvt over. Er det i orden?
Med de penge kan jeg flytte hen, hvor ingen kan finde mig.
Hverken Russell, mor eller Sylvester. Ingen.
Du aner ikke, hvad det betyder. Jeg kunne endda bo i et kloster.
Et kloster?
Alle ved, at alle er her. Alle bør få lige meget. Ikke også?
– Melville har ret. – Det ved vi da ...
– Åh nej. – Åh jo. Det er ham.
Du misforstår det. Jeg kom for at sige undskyld.
Hvor er han dog neurotisk. Så gør dog noget!
Der er det. Se.
Det er et stort W.
Jeg beklager, mrs Finch.
Jeg er bange for, at det er for sent. De har nok fundet dem.
Ja, det er fantastisk. Tillykke. Flot klaret.
Han fortjener en ekstra andel, fordi han fandt det.
– Jeg insisterer. – Han fortjener en ekstra andel.
– Nu graver vi. – Sæt, der kommer nogen?
Vi siger bare, at vi er antropologer.
Vi siger, at de skal skride eller få tæsk.
Det var en dejlig drøm. Den varede næsten i fem minutter.
Lad mig være!
Hurtigere. Grav. Sådan. Grav.
Hurtigere.
Der er ikke plads nok. Flyt jer.
Vent. Her er for lidt plads, og du irriterer mig.
– Hvad mener du? – Væk med dig, snut.
Lad være med at kalde mig snut.
Hvad var dét?
– Der er den. – Jeg hørte en kiste.
– Der er den. – Luk den op.
– Skynd jer. – Bingo!
– Bør vi ikke søge i skjul? – Nej, her er ingen.
– Tæl dem nu. – Hvad venter vi på?
Vent! Alle får lige meget, så ikke noget med at skændes!
Han har ret. Det er den eneste måde. En andel til hver. Hvor mange er vi?
En, to, tre, fire, fem, seks, syv, otte –
– ni, ti, elleve, tolv, tretten, fjorten, femten.
– Femten lige andele. – Du regnede dig selv med to gange.
Du narrede kun dig selv. Du får ingenting.
Hør efter! I kan ikke gøre det! Ikke efter det, jeg har været igennem.
Jeg advarer jer. Hvis jeg ikke får en andel, går jeg til politiet.
– Politiet? – Hvorfor skulle det interessere dem?
– Pengene stammer fra et sted. – Vi ved hvorfra.
Fra staklen, der døde i morges. Du var der ikke, så hold mund.
– Godt. Jeg går til politiet. – Hvad skulle det interessere dem?
Det er da indlysende. Hvordan er pengene ..?
– Hvor kender du mit navn fra? – Kender du ham?
Jeg har aldrig mødt ham, mr. Pike. Men jeg føler, jeg kender ham.
Hvor kender du mit navn fra? Jeg har aldrig mødt dig.
– Hvem er du? Var han ikke med jer? – Nej. Vi troede, at han var med jer.
Hvis han ikke var med nogen af os ... hvem er du?
Jeg er kommissær Culpepper fra Santa Rositas Politi.
– Så kom dog til sagen. – Ja, ja!
Jeg har rigeligt i mine private dokumenter.
Oplysninger om offentlige bygninger, veje og havneprojekter.
Det kan koste anklageren, mig og flertallet 20 års fængsel.
Og der vil alle havne, medmindre der sker ting og sager nu.
– Hvad? – Culpeppers pension skal tredobles.
Ikke fordobles, men tredobles. Han skal pensioneres med ære.
Jeg vil have det skriftligt, og det skal ske om et kvarter.
Ellers henter jeg samtlige journalister.
De kender godt ordet, hr. dommer. Det kaldes afpresning.
– Kunne du mon være lidt flink? – Skulle han være flink?
Vi har haft en hård dag. Vi nødlandede –
– og bedstemor ligger for døden i Oxnard.
Vi fortjener ikke mildhed, men vi kunne sikkert forbedre os.
Der er én ting. Jeg ved ikke, om det ville hjælpe.
I stedet for at jeg melder jer, så gør I det selv.
Nævninge ser nu og da på den slags med velvilje.
– Lader du os gøre det? – Hvad venter vi på? Vi melder os.
Du må være et godt menneske. Du bør ikke bekymre dig om os.
Uanset hvad I har gjort, mr. Meyer, så er I ikke forbrydere.
Hvis I har lyst, kan I tage en taxi til Santa Rosita.
Og bare gå ind.
– Så gør vi det. – Vi kan ikke være der alle sammen.
I kan ikke køre i de stjålne biler. De skal hentes senere.
Hvad venter vi på? Vi kører.
Kør forsigtigt. De kan blive jeres sidste passagerer.
Morsomt. Du er nok den mest komiske betjent, jeg har mødt.
Ja.
Culpepper her. Alt er under kontrol.
Der vil gå længere tid, for der var en joker, som ingen kendte til.
– Gør intet, før du hører fra mig. – Javel.
Hvorfor giver han alle en chance?
– Hvad har han i sinde? – Det undrede også mig.
– Hvordan ved han, hvad vi gør? – Vi bør gøre, som han siger.
Han har en hensigt med det.
– Stands. – Kan du se ham?
– Hvad laver han? – Det var da mærkeligt.
– Hvad laver han? – Han kører den anden vej.
Hold da op. Det var tæt på.
Ikke flere politifolk. Han ventede bare på pengene og tog dem.
Hvis vi afleverer pengene, bliver vi frikendt.
Vi tager pengene og glemmer resten.
– Han sagtner farten. – Han drejer til venstre.
– Hvad sker der? – Beklager, Jimmy.
Han kører mod grænsen. Vi kan ringe til politiet.
– Klap i! Vi skal have pengene. Kør. – Sikke da en kvinde.
– Fjern foden fra bremsen. – Man kan aldrig få i en taxa.
– F14 til centralen. – Hvad er der?
Der er ugler i mosen. Vi er i Cortez efter en gal hund.
Ordren var tavshed. Culpepper vil have radiotavshed.
Ja, men vi så Culpepper. Han kørte forbi med 144 km/t.
Det forstår jeg ikke, F14. Var det virkelig kommissær Culpepper?
Var han efter nogen? Er det muligt?
Det er borgmesteren.
Der sad 15 personer i to taxaer. De så ud til at være efter ham.
Var de efter ham? Hvad sker der?
– Her er det, du bad om. – Pensionen? Kald Culpepper op.
Centralen kalder Culpepper. Det er vigtigt.
– Det kan kun ske i Amerika. – Begynder du nu igen?
Tro mig. Jeg får kvalme.
Prøver du at tage livet af os?
Gør mig ikke nervøs.
Kalder kommissær Culpepper. Det er Aloysius.
Hør nu her, Culp. Alt er i orden. Vi forhandlede, og alt er i orden.
Drop nu det pjat, og svar mig! Det er Aloysius.
Jeg forstår det stadig ikke. Hvad er meningen.
Det var så dét.
Til alle enheder: Anhold kommissær Culpepper.
Der er han!
– Få mig ud herfra. – Sid dog ikke bare dér. Kom!
Der er han.
Øjeblik. Kvinderne bliver her.
– Hvad mener du med det? – Du hørte, hvad han sagde, mor.
Stop! Lyt.
Tag ham!
Tag tasken!
– Se deroppe. – Der er ingen tvivl om ...
Stigerne er farlige. Gå væk fra dem!
Hvad laver du, Sylvester? Er du da vanvittig?
Vent! Tag kufferten!
Du rører ikke de penge!
Skaf et net!
Hold fast, Russell!
Én ad gangen. Hører I? Én ad gangen!
Godt. Som I vil. Vent og se.
Alfabetisk orden. Jeg er Benjy.
I må ikke gå fra mig! Kom tilbage!
Der er for mange på den!
Pas på! Den falder af!
– Få os ned! – Dingy!
Jeg vil ikke have pengene.
Væk derfra! Den falder! Væk!
Emeline!
Hjælp mig. Mor!
Det hele er din skyld. Fra ende til anden.
Selv for en betjent var din opførsel særdeles skandaløs.
Du kunne have fået en andel. Men nej, du ville have det hele.
Vi holdt 350.000 dollars mellem vores hænder.
350.000 dollars delt med 14.
Årh, klap dog i!
Gid jeg vidste, hvad der venter.
Men uanset hvad der sker, håber jeg, at du får det værre.
Det skal du nok ikke tænke på.
Min kone har forladt mig. Min svigermor kræver erstatning.
Min datter vil skifte navn. Pensionen er inddraget.
Og den eneste grund til, at I klapugler slipper billigt –
– er, at dommeren skal dømme mig.
Årh, hvor er det synd.
Jeg håber, at jeg om 10–20 år –
– kan grine af et eller andet.
Det er jeres skyld, idioter!
– For hvis I ikke havde ... – Mor!
Fingrene væk! Lad mig være!
Tekster: Kasper Herløv www.sdimedia.com